Ni har säkert hört att vi har fått en inbjudan.
Egentligen är det er grupp som har blivit inbjuden
att representera Atlantis på ett möte med ledare
för olika människogrupper i Pegasus-galaxen.
Vad är det, Pegasus-galaxens FN?
Inte så formellt.
För tillfället är det en lös koalition.
Har de avancerad teknologi?
Nej.
Men IOA tror
att det kan vara ett viktigt steg mot en interplanetär regering.
Ett statsförbund, kan man säga.
Statsförbundet hade skepp.
Vad vill vi få ut av det?
Enda skälet till att de
känner till varandra är att de har ärvt
ett portsystem av de gamla.
De har ingen avancerad teknologi
-men kan ändå behöva samarbeta. - Hon har rätt.
Det är på tiden att folk i galaxen samlas och står på sig.
- Mot wraith? - Varför inte?
Wraith ligger i krig med varandra
och det är därför människorna vill bilda koalition
och de vill att vi ska vara med.
Rådets kontaktperson kommer strax.
De lägger verkligen ut röda mattan, va?
De försöker nog bara hålla detaljerna hemliga.
- Inte bra! - Ronon!
Var är vi?
Vi är inte i samma rum. Vi har blivit flyttade.
- Vad fan hände? - Bra fråga.
- Vad är det som pågår? - Ni får strax förklaringen.
Rådet önskar prata med överstelöjtnant John Sheppard.
Jag är Kelore från Latira.
Det här är Shiana från Santhals stammar och Dimas från Rivas fria folk.
Vi representerar koalitionen.
Om ni ville hålla platsen hemlig
hade det räckt med ögonbindel. Jag hade inte kikat.
Överstelöjtnant John Sheppard, du står framför detta råd
som representant för Atlantis-expeditionen.
Okej.
Som sådan är det du som får svara på anklagelserna.
- Ursäkta? - Du kommer att få gott om möjligheter
att försvara dig
och när vi har hört ditt vittnesmål bestämmer vi utgången.
Vad pratar ni om? Vad är det här?
Atlantis-expeditionen anklagas
för brott mot den här galaxens folk.
Det här är er rättegång.
- Vad hände, major? - Vi försöker ta reda på det.
En sak är säker: De är inte i byn längre.
De hade inte stuckit utan att meddela oss.
Inte frivilligt, nej.
Ta så många män du behöver. Sök igenom området
och förhör byborna. Nån kanske vet nåt.
Det här skulle vara ett möte.
Cocktail, tilltugg, lite dans.
Vi fick använda ett svepskäl.
Er teknologi och militärmakt
är av större omfattning än vad våra inhemska folk har.
Det är därför ni har tagits till en säker plats.
Bara medlemmarna i rådet och nödvändig personal har portadressen.
Så slösa inte tid på att hoppas på räddning.
Vad är det ni tror att vi har gjort?
Enligt våra beräkningar
är Atlantis-expeditionen direkt eller indirekt ansvarig
för två miljoner människors död iden här galaxen.
Ni skämtar.
Berätta om när ni träffade wraith första gängen.
Jag förstår vart ni vill komma.
När ni kom hit
låg väl wraith i dvala?
- Inte alla. - Vad menar du?
Jag menar att de anföll oss.
Vad är det?
Wraith.
Skjut ner den!
Det är en.
Ner!
Teyla?
Det var en spanargrupp, inte en skörd.
Jag visste inte det. Jag vet bara att de tog vårt folk.
- Så ni förföljde dem. - Precis.
Ni skulle ha lämnat dem åt sitt öde.
Ni hade säkert gjort det, men det är inte så vi arbetar.
Vad hände?
Vi gick in, vi räddade så många vi kunde
-och sen stack vi. - Men först mötte ni drottningen.
Ja.
Var fick du tag på den här?
Jag minns inte.
Tänd på.
Det måste döda dig.
Vi måste iväg.
Du vet inte vad du har gjort.
Vi tar bara hand om dem som sover.
När jag dör, vaknar de andra.
Allihop.
Vad pratar hon om? Hur många är det kvar?
Så du medger det. Ni väckte wraith.
Förr eller senare hade de vaknat av sig själva.
Men det hade tagit flera generationer.
Ni förstår, översten,
de flesta mänskliga befolkningarna i vår galax
har inte återhämtat sig från de senaste skördarna.
Det tidiga uppvaknandet
ledde till att många världar nästan utrotades,
de överlevande har skingrats, civilisationer har gått förlorade.
Vi slåss mot wraith dag ut och dag in
och tar risker.
Men faktum kvarstår
att många som nu är döda hade levt idag
om ni aldrig hade kommit hit, inte sant?
Stopp, jag vill inte spela mer.
Det är bara den första av många punkter.
Om du inte samarbetar
medger du att ni är skyldiga på alla punkter
och då har vi inget annat val än att utdela straffet.
Vad ska ni göra, sätta hela Atlantis i fängelse?
Det är naturligtvis omöjligt. Men vi kan vägra att samarbeta.
Ingen handel och inga andra relationer.
Atlantis blir helt isolerat.
Inget samarbete med såna som ni? Det klarar vi nog.
Koalitionen blir starkare för var dag.
Snart har era handelspartners inget annat val
än att gå med och lyda rådets bestämmelser.
Vad ditt team anbelangar, så får ni statuera exempel.
- Vi vill ha rättvisa. - Kallar du det rättvisa?
Vi har valt en passande, obebodd planet.
Om ni bedöms skyldiga kommer ni att skickas dit
och får aldrig nånsin komma tillbaka.
Planeten som de har valt åt oss har föda så att man precis överlever
så tekniskt sett är det inte en avrättning.
- Jättebra. - Och de tog uppringningsanordningen,
så den som kommer genom porten kommer inte tillbaka.
Daedalus kan hitta oss.
Om de hade adressen, men utan den
får de leta l alla solsystem
efter en beboelig planet, och det tar nog en miljon år.
Nu ska vi inte få panik.
Jag har varit i kammaren några gånger
och jag börjar förstå planlösningen.
Det är inte samma arkitektur som i byn.
Nej, vi är på en annan planet.
Avsaknaden av naturligt ljus och fönster tyder på
att vi är i en bunker i underjorden.
- Vakter? - Ja, cirka sex stycken.
Vi måste se om de gör vaktbyten.
Finns det nån chans
att bevisa att vi inte är skyldiga?
För det är vi väl inte?
Inte en chans att Pegasus-galaxen skulle ha det bättre
-om vi aldrig hade kommit. - Nej.
Men sen ni kom har vi haft motgångar.
Många har dött.
Men nu finns det hopp där det förr inte fanns nåt.
Jag vill be dem fara och flyga med sin lilla rättegång,
men vi måste spela med ett tag
tills vi kommer på hur vi ska ta oss ut.
Mr Woolsey, det här är Myrus.
Han säger att han representerar den nya planetkoalitionen.
- Jaså? -År du Atlantis ledare?
- Det stämmer. - Då måste jag tala med dig.
Vilken är nästa punkt?
Trampade vi på rosenbuskarna sist vi var på Vedeena?
Har du hört talas om en farsot
som har härjat i flera världar,
en sjukdom som kommer snabbt, härjar i några där
och dödar var tredje man, kvinna och barn
där den drar fram?
Vissa tror inte att det är en sjukdom
utan en person som förgiftar folk med avsikt.
Jag vet vem ni talar om. Han heter Michael.
Det sägs att han är varken människa eller wraith
utan en sorts blandras.
Kan du förklara hur det kan vara möjligt?
En av oss gjorde ett experiment.
De försökte finna ett sätt
att lösa wraith-problemet en gång för alla.
Kom ni på ett sätt att förvandla wraith till människor?
Ställ inte frågor om medicin. Jag är ingen läkare.
Och Michael var en försöksperson?
Han var faktiskt den förste.
Blodtrycket är bra. Normal puls. Du repar dig bra.
- Från vad? - Hej, Michael.
Minns du mig?
Nej.
Jag är dr Elizabeth Weir. Det här är överstelöjtnant John Sheppard.
Du tjänar under mig.
Du heter löjtnant Michael Kenmore.
Du är i ett rum i sjukstugan på Atlantis.
Låter det bekant?
Atlantis?
Ja, jag tror det.
Vi försökte övertyga honom om att han var en a v oss.
Men han visste att nåt var fel och sen fann han bevis.
PATIENT NR 4364 Löjtnant Michael Kenmore
Snabbt, fem milligram!
Släpp mig!
Ni kommer att dö för det här!
Andra kommer att söka efter mig! De förgör er.
- Bla bla. -De måste hitta oss först.
Du behöver ett namn. Vad sägs om Michael?
Efter det lyckades han fly.
Han bytte mellan wraith och människa ett tag
tills han bestämde sig för ett mellanting.
Du erkänner alltså er skuld än en gång?
Ni släppte lös den här saken i galaxen.
Vi släppte inte ut honom och glömde honom.
Vi har jagat honom ända sen dess.
För några månader sen fann vi honom.
Nu spränger vi.
- Vad hände? - Hyperdriften exploderade.
Det är omöjligt.
Huvudströmmen är av i större delen.
- En överbelastning? - Det verkar inte så.
Hur gjorde de?
Jag ska utreda det.
Daedalus, kom.
Överste Sheppard, vad fan hände med hopparen?
Jag hade bråttom, så jag tog dartskeppet.
Teamet strålades in i ett lastrum.
Gör vad ni vill med kryssaren.
Major Marks, kan du ta bort skeppet?
Ja, sir.
År du säker på att han dog?
Hans skepp avdunstade. Kroppen var borta.
Så du kan inte svära inför denna jury
och förfädernas blickar att han är död.
Nej.
Det är fruktansvärt.
Menar du att den första officiella handling
er nya regering gjorde var att angripa och kidnappa mina män?
De blev inte angripna. De greps.
Du måste skämta.
Alla samtyckte inte till beslutet,
men det finns ett skäl till det.
Vi har försökt hjälpa er.
Nej, ni har fattat ensidiga beslut
som påverkar miljontals liv
utan att fråga och utan att ta ansvar.
Det är inte acceptabelt.
Jag vill inte dras in i en diskussion.
Jag behöver bara veta var ni har dem.
Det kan jag så klart inte säga.
Rättvisa processer hålls inte på hemliga platser.
- Och ändå... - Jag tror att mr Myrus behöver tid
att tänka över sin position.
- Ta honom till en cell. - Så gärna.
- Det är ett misstag. -Jaså?
När jag valdes att framföra meddelandet
så visste jag att jag kanske inte skulle återvända,
men om ni håller kvar mig
bekräftar ni bara det många misstänker,
att ni är ett kriminellt element iden här galaxen,
vars metod är utan inskränkning eller tillbörlig procedur.
- Lås in honom. - Kom.
Visst har vi gjort misstag,
men det är för att det bara är vi som slåss.
Ingen annan tar sig an wraith.
År det inte ert eget fel också?
Vad menar du?
Genii hade en plan att slåss mot wraith,
men de krossades när ni förrådde dem.
Har de sagt det? För jag minns det inte så.
Var är min far?
Han överlevde inte.
- Vad hände? - Vi borde ta reda på det.
Sikta!
Cowen, jag trodde att vi höll på att komma överens.
- Hon dödade Tyrus. - Nej.
Du lämnade honom att dö,
så du hade lika gärna kunnat döda honom själv.
Vi behåller informationen och ert skepp
och all C-4 ni har.
Det var det enda ni ville, utnyttja oss.
- Era vapen. - Jag tror inte det.
Dog din pappa för det här?
För folk som ljuger och stjäl
från dem de kallar vänner?
Jag ljög också.
Hoppare 1 och 2, verkställ.
Du trodde väl inte att vi bara hade ett skepp?
Så ni förrådde varandra?
Vi var förberedda. De tog första steget.
Geniis plan hade ändå aldrig fungerat.
De hade bomber som de inte kunde slutföra,
de kunde inte ta fram dem.
Om ni vill vinna ett krig mot wraith
är vi er enda chans.
Har ni pratat med våra utomjordliga kontakter?
- Ja, sir. - Och?
Ingen vet nåt, säger de i alla fall.
Tror du dem inte?
Helt ärligt vet jag inte vad jag ska tro.
De ska vara våra vänner,
men om man inte kan komma till en vanlig by
utan att oroa sig, vad är det då för mening?
Så långt har det inte gått.
Jag vägrar tro att hela galaxen är emot oss.
Det kan den vara, för vi har inget.
Jo, kanske. Kom.
Öppna.
Mr Myrus, jag har ett förslag.
Påstår du att ni kan segra mot wraith?
Vi har orsakat skada,
och till och med förstört några moderskepp.
År det sant?
Hur lyckades ni med detta konststycke?
Det är aldrig lätt, ska jag säga,
men ett bra trick är att få dem att skjuta på varandra.
Ser du?
- Ett dartskepp skjuter på ett moderskepp. - Varför?
Sheppard.
Han får dem att skjuta på varandra.
Om två moderskepp skjuter på varandra
och man ä? ombord på ett,
kan det vara ett problem.
Då måste man improvisera.
Anropar Teyla, Lorne.
- Översten, var är du? - Vi är på väg.
Skynda på. Den andra svärmen har hittat oss.
Kan ni uppehålla dem?
Inte länge.
Närmar sig darthangaren.
Uppfattat.
De är inne.
Översten, jag begär tillstånd att hoppa till hyperrymden.
Nej. Jag har en bättre idé.
Lägg en ny kurs, Teyla.
- Kapten. - Vad är det?
Vi har fått ett brådskande meddelande från svärmen.
Fienden är på väg rakt emot oss.
Nämnda jag' al! teknologi
från de gamla som vi har?
Den är rätt användbar.
Ett moderskepp kommer mot vår position.
Jag ser det, sir.
- Vänta. Du tar död på oss. - Okej, jag har det.
Drönarvapen!
Har jag glömt nåt?
Det år så lång tid och svårt att hålla reda på.
Sluta.
Du kläder dina ord, överste.
Det du vill göra gällande är fantastiskt, men vi har bara ditt ord.
Rättegången är beviset. Inget av det här hade hänt
och er lilla koalition hade inte existerat,
om vi inte hade drivit tillbaka wraith
och gett er den bästa möjligheten på 10000 år.
Er skuld har redan fastställts.
Ni väckte wraith för tidigt.
Innan folken i galaxen hade hunnit återhämta sig
vilket ledde till att wraith
började kriga om jaktmarker.
Det är det kriget som har gjort det möjligt,
inte nån seger som ni har hittat på.
Vi gör ett uppehåll. För tillbaka fången till cellen.
Vad fan gör du här, Woolsey?
Jag har ett avtal med era tillfångatagare.
Jag tar över ert försvar.
Du råkar inte ha en
spårningsapparat med dig?
Det är wraith-teknologi. Vi har inte såna liggande.
Jag försökte till och med kontakta Todd för att låna en,
men han svarade inte.
Uppringaren där vi fångades?
Man tar de senaste adresserna
som har ringts från den.
Redan gjort, men det fanns cirka 50 i bufferten.
Jag tömda halva stan, för alla var ute och letade,
men de fick inte napp.
- De tog oss genom fler än en port. - Det verkar så.
Det här är uppenbarligen välplanerat.
Deras plan är bra, men vi är smartare och har bättre vapen.
Det måste finnas ett sätt.
De drog fördel av en viktig svaghet.
Vi litade på dem.
Jag kom hit
för jag har en plan som ska ta oss härifrån.
- Vilken? - Vinna rättegången.
Vi spelade med för att
få tid att komma på hur vi ska ta oss ut.
- Hur går det? - Vi jobbar på det.
Jag har jobbat på Harvard Law Review,
och jag har varit chefsadvokat för armékårens ingenjörer.
Innan dess var jag advokat på Hartshorne & Slaughter,
ett av de mest ansedda ställena för rättstvister i New York City.
Jag kan klara tre byäldste med en bunt papyrus.
För en tid sen
anfölls ett antal mänskliga världar från rymden
men inte av wraith, utan av nån annan.
Man vet inte mycket om denna mystiska ras
förutom att de besitter otroligt avancerad teknologi
och det sägs att de är allierade med Atlantis.
Jag tror jag vet vem ni menar, men tro mig: De är inte våra allierade.
De kallas replikatorer och skapades av de gamla.
Om du vill veta sanningen om oss, så ska jag visa dig.
De gamla, som du kallar dem,
sökte desperat ett sätt att slåss mot wraith.
De var alldeles för få,
men trodde att den tekniska överlägsenheten
skulle ge dem en fördel.
Istället för större, kraftfullare vapen,
gjorde de mindre.
Naniter.
De gamla genomsyrade dödsmaskinerna
med en aggression som överträffade fiendens.
Teknologin möjliggjorde organisk assimilering och självreproduktion
för att öka effektiviteten. Och de replikerade sig.
De växte i antal och utvecklingstakten förvånade till och med de gamla.
De molekylära maskinerna började koppla ihop sig
till mer komplexa organismer
och blev till sist den mest effektiva form de kunde.
Det var så vi föddes.
När de gamla förstod
att vi inte skulle bli det vapen de önskade sig,
bestämde de sig för att stoppa det.
Så de valde att förgöra oss och inte lämna några spår.
- Vissa lyckades överleva. - Precis.
Och som namnet antyder
reproducerade de sig och byggde om sig till en mäktig kraft.
- Jösses - Menar du?
Men varför anfaller de mänskliga världar?
Det var en strategi i kampen mot wraith.
Eliminera fiendens föda.
Det är en sak jag inte förstår.
Om de skapades som ett vapen mot wraith,
varför väntade de tills nu?
Koppla in ZPM. Vi åker.
- Vänta lite. - Vad menar du?
Du sa att du kunde få igång hyperdriften.
Vi kan åka, men inte än.
När Elizabeth var uppkopplad
gick jag igenom replikatorns källkod
och hittade det här.
Vad är det?
Den heliga graal. Anledningen till deras existens.
En kommandokod som säger åt dem att angripa wraith.
Men det gör de inte.
De har suttit på sina nanit-arslen i 10000 år.
Det är för att koden är inaktiv.
Menar du
att det var ni som aktiverade attackkoden?
Vi visste inte att de skulle ge sig på människor.
För att ni agerade förhastat, utan tanke på konsekvenserna.
Vi hade möjligheten
och den skulle inte komma igen.
Tro mig när jag säger att vi inte tog lätt på beslutet.
Vi förlorade till och med en av de våra.
Elizabeth.
- Gå till hopparen! - Du kommer med oss.
Jag kan inte hålla emot mycket längre!
Vi lämnar dig inte!
Om ni inte ger er iväg
kommer ingen av oss härifrån! Åk, det är en order!
- Kom! - Elizabeth
Spring!
En av er dog, och det tycker du är ett stort offer?
Ja, det gör jag.
Tänk på hur vi känner oss,
som har sett tusentals dö.
Vi är inte ansvariga för replikatorernas handlingar.
Översta Sheppard sa samma sak
vad gäller wraith
och jag är benägen att hålla med honom.
Men ni erkänner att replikatorerna är maskiner.
Så om jag aktiverade en bomb,
kan jag då förneka mitt ansvar för bombens aktivitet?
Med den logiken kan du lika väl åtala de gamla.
De skapade dem.
De gamla är inte här för att försvara sina handlingar.
Det är ni.
Vi känner till sex världar som har förstörts av replikatorer,
men vi vet också att de har förstört ett dussin moderskepp,
som hade skördat inom ett år.
Om man väger det mot varandra
har vi räddat fler liv än vi har offrat.
"Väga mot varandra?" Ser du oss så? Siffror i en liggare,
bitar som kan flyttas i ett strategiskt spel,
vissa räddas medan andra offras?
Förlåt, jag ville inte förminska...
Riktiga människor dör,
riktiga byar förgörs, min by, mitt folk.
Jag såg när min make och mitt barn mördades.
Du är från en av planeterna som de förstörde.
Jag lyckades fly,
men först såg jag allt jag älskade
förgöras av en ljusstråle i skyn.
Jag ger mig inte förrän nån får betala för det.
Vi kan nog inte få hennes röst.
Det är olämpligt att ha nån så partisk i rådet.
De har fixat så att de sätter dit oss.
Jag är inte säker. Dimas verkar vara förnuftig.
Jag tror att han kan övertalas att rösta för oss.
- Kelore är svårare att läsa av. - Han verkade fientligt inställd.
- Sa du att han var från Latira? -Precis.
Enligt den senaste informationen
växer relationerna mellan Latira och genii.
Ja, han försökte övertyga mig om
att det borde vara genii som leder kampen mot wraith.
- Tror du att genii ligger bakom det här? - Det vore logiskt.
Bortsett från Atlantis
är de den största militärmakten i koalitionen.
Om de spelar sina kort rätt kan de få leda alltihop.
Men bara om vi är ute ur bilden.
Så vi hade rätt. Det var uppgjort i förväg.
Vi tar plan B, väntar på att vakterna kommer in,
jag slår ner dem, tar vapnen och skjuter oss ut.
Kan vi vägen ut?
Vi är minst två våningar under jorden
och det är bara ett dussin vakter samtidigt.
Och på ytan? Hur många finns det där?
Och var är porten? Hur långt bort?
En del grejer tar vi reda på under vägen.
Det är för riskabelt.
Vi kan bli skjutna innan vi är ute ur byggnaden.
Vad har vi för val? Vi vet att vi inte kan vinna.
Inte med rent spel.
Vad menar du?
Jag menar att nu när jag känner till spelet, så kan jag spela det.
Tack för att du kunde ta emot mig, Kelore.
Vänta utanför.
Det kostade mig ett fickur som tillhörde min far
att få honom att föra mig hit.
Du kunde ha låtit bli. Jag kan inget göra för dig.
Jag kanske bara känner mig generös.
- Ditt ärende. - Du satsar på fel häst.
Vi vet att du har kontakter med genii.
Jag vet inte vad du pratar om.
Vi vet att de vill vara den militära kraften i koalitionen.
Vi tycker att vi är ett bättre val.
- Ni, Atlantis? - Precis.
Jag visste inte att ni hade den ambitionen.
Vi har varit nöjda med att hålla oss för oss själva,
men om det gäller att hamna utanför
eller vara mer aktiva, så är det inget val alls.
Vi vill inte framstå som alltför aggressiva
så vi behöver nån på insidan som sköter våra saker,
nån som vi skulle vara mycket, mycket tacksamma mot.
Och hur vet jag att du inte har pratat med de andra?
Vi vet båda att Dimas bara låter sig påverkas av förnuft
och Shiana kommer att rösta mot oss i vilket fall.
Då är det du kvar.
Mr Woolsey, är du redo för den sista punkten?
Ja.
Atlantis folk anklagas för konspiration med wraith.
-"Konspiration?" - Vi har rapporter
om att Atlantis har förhandlat med wraith och gjort
militäroperationer med dem.
Man säger att ni har en allians med en speciell wraith.
Todd.
Det är det vi kallar honom.
Han var fängslad med överste Sheppard hos genii.
Wraithen skulle få äta honom,
men överste Sheppard insåg
att deras bästa chans att fly var att samarbeta.
Vilket håll?
Hitåt.
Och ni fortsatte att ha kontakt med denne wraith?
Ibland.
- Litar ni på honom? - Absolut inte.
Men han har visat sig vara användbar.
Han hjälpte oss hallå replikatorerna borta
så att dr McKay kunde utfärda en plan för att förgöra dem.
Svår skada och inre tryckförändring.
Överför kraft från icke-kritiska system till skrovlagning.
Våra sköldar klarar inte mycket mer.
Förhoppningsvis behöver de inte det.
Gör klart att överföra kraft från strålvapnen till...
- Vad i helvete? - Jävlar.
Han lyckades.
- Vi måste härifrån. - Kom igen, nu sticker vi!
Även om jag vill så borde vi inte stanna kvar och se på.
Säg åt flottan att hoppa till återsamlingsplatsen.
Planeten har blivit instabil.
Faktum är
att vi inte hade klarat replikatorerna utan honom.
De hade troligen fortsatt
att attackera mänskliga världar och vid det här laget
hade alla i galaxen varit döda.
Då så.
Det var den sista åtalspunkten, så nu drar vi oss tillbaka och rådslår.
Jag vill göra ett sista uttalande.
Varsågod.
Wraith är i bråk, men det varar inte för evigt.
Förr eller senare kommer en av falangerna att segra
och när det händer
vänder de uppmärksamheten mot koalitionen med ett hämndbegär
som inte liknar nåt annat ni sett.
Om ni inte vill ha oss där när den dan kommer,
och slåss på er sida,
då kan ni anse oss skyldiga.
Jag behöver inte rådlägga. Vi tar itu med det nu.
Så får det bli.
Jag röstar skyldiga på alla punkter.
Jag röstar icke skyldiga på alla punkter.
Det hänger på dig. Din röst bestämmer.
Vad sa de?
- Icke skyldiga. - Tack gode Gud.
- Vi får åka. - Jag tvivlade aldrig på dig.
Snygg kostym.
I rättssalen insåg jag att jag saknade min gamla uniform.
- Lägg av. -Inte jobbet, bara uniformen.
- Gott. - Det verkade passande.
Ska du berätta hur du löste det?
Det var en kombination av saker,
mina juridikkunskaper, min vältalighet, mina obestridligt logiska argument
-och mutan till Kelore. - Ja.
Och ovanpå allt
fick jag lova att Atlantis ska följa politiken
i Pegasus-galaxen. Ska bli kul att förklara det i rapporten.
Vad är det för mening att vara här,
om vi inte försöker förändra nåt?
Hoppas att IOA håller med.
Vi oroar oss för det senare. Grattis.
Tack.
Översättning: Veronika Haraldsson, DDS